Kylä Karjalan eteläosassa Vehmalaisten ja Kalelan kylien välillä. Virallinen nimi 1900-luvun alkuun Haka, nykyään Haankylä. Kylän alue hajanainen: ydinalue (2,4 34-35: 49), kylän pohjoispuolella suoalueita, Mynämäen puolella Alhon maakunta, itäpuolella Kalelan rajalla Pietveto. Haka ollut pitkään "sukkela korppi", jossa paljon merkkejä petoeläimistä, menninkäisistä, taikauskosta. Kylässä neljä kantataloa: Eilu, Mattila, Knuutila ja Väärikkälä. Näitä taloja ja niiden asukkaiden luonnetta kuvaa klupujen (pellavan loukutus) äänet, klupujen kertoma pätee talojen nykyisyyteenkin. Klupujen äänet kuuluivat mäeltä mäelle Vehmalaisten ääriseltä rajalta Kalelan rajalle: "eiluŋ kalliol eiluŋ klupù sanòsiva: "jönkkis (?) pussi, jönkkis pussi" . matlaŋ klupù sanòsiva: "paljo väkki, pikki (=pitkin) mäkki, paljo väkki, pikki mäkki" (= väkirikas edelleen, laajenee toisista taloista). "knūtlaŋ klupù sanòsiva: "hiuka väkki, heikoi nekki, hiuka väkki, heikoi nekki" (=sukupuuttoon kuolemassa, myytävänä). "vǟkkäriŋ (=Väärikkälä) klupù sanòsiva: "sin tän, herà jähtü, sin tän herà jähtü" (=hätäisyyttään eivät ehtineet tehdä kunnolla, juoppoja, talo hävinnyt). "ülisvǟkkäriŋ (=Vesala) klupù sanòsiva: "koppup (=laarit) puhtaks, koppup puhtaks". (OM 95-v.) Rimsu luetaan nopeasti, kiihtyvällä vauhdilla, käsittämättömästi. Pilkkanimitys kyläläisistä Vasikat, ollut käytössä Haankylän ja Vehmalaisten välisissä kylätappeluissa. Isojakokartat v. 1792: Haga med Hmnperä (Haanperän yks. Haankylän itäpuolella).